www.subtitrari-noi.ro Sincronizare: Mussy
Traducerea și adaptarea: Al_Mic. Subtitrari-noi Team.
Add me on Facebook: Floryn Gabriel. www.subtitrari-noi.ro
INSIDIOUS
- Mami. - Bună, scumpule.
De ce te-ai trezit? Vino aici.
- Nu-mi place camera mea. - Da?
Nu-i nimic, o să te obișnuiești. Nici eu nu pot să dorm.
- La ce te uiți? - La niște poze vechi. Vrei să le vezi?
- Știi cine este asta? - Nu.
- Eu sunt. - Nu prea seamănă cu tine.
Știu, dar eu sunt, este mama ta.
Și eu am fost copil cândva.
Acum ai îmbătrânit.
- Cât de bătrână crezi că sunt? - Foarte bătrână.
- Câți ani crezi că am? - Probabil ai... 21 de ani.
Aș fi vrut să ai dreptate.
Îmi poți arăta o poză cu tata de când era mic?
Aș fi vrut să pot, dar nu cred că aveam vreo una.
Cu siguranță e un lucru bun să păstrezi fotografii.
Arată-mi o poză cu mine de când eram mic.
Dar încă ești mic. Ești minunat.
Și tu nu plângi atât de mult precum surioara ta. Văd că s-a trezit.
Hai să mergem să pregătim micul-dejun.
- Ați vorbit cu administrația? - Cine este?
- Nu. Vorbiți cu administrația. - Îl vreau eu pe ăsta!
- Liniște, încetați. - Am nevoie de un castron, mamă.
Nu vreau să stăm unul lângă celălalt.
Nu, nu, nu.
Poftim.
- E prea mic. - Mănâncă cu ăla!
Vorbește cu un reprezentant. Vorbește cu un reprezentant?
Frate... Ce...
Un fir alb, cred că o să te smulg...
Acum sunt din nou tânăr.
Doamne...
- Bună, copii. - Vorbește cu un reprezentant!
Eu sunt reprezentant.
Da, chiar mi-aș dori să păstrez vechiul număr dacă se poate?
- Foster, nu mai mânca pe podea. - Masa este ocupată.
Îl pot avea până la sfârșitul zilei, te rog, pentru că... Da.
Bine. Mulțumesc.
Foster, te poți ridica de pe podea, te rog?
Bineînțeles.
Ce e asta? Un topor?
Scumpule, spune-mi, te rog, de ce erau cărțile mele răspândite pe podea?
Nu m-am atins de cărțile tale.
- Pa, tată. - Pa, amice.
- Poți duce copiii la școală? - Nu pot azi.
- Pa. - Dar o să-i aduci de la școală?
Nu pot, trebuie să particip la un consiliu azi.
- Uitasem de asta. - De ce nu mi-ai spus?
Nu, nu, nu, nu plânge. Ne vedem diseară.
- E cineva acasă? - Tati!
Bună, amice. Hopa sus!
- Asta e grozav! Bine. - Arată-i și fratelui tău.
- Vino și uită-te la televizor cu mine. Foarte frumos, scumpo.
- Îmi place cum ai făcut aici. - Da, încerc și eu ce pot.
- Bravo, arată minunat. - Mulțumesc.
Bună.
Ai văzut pe undeva cutia mea cu partituri muzicale?
N-am văzut-o, scumpo.
- Dar știu că am împachetat-o. - Eu am împachetat-o, știu sigur asta.
- Doar că nu o pot găsi. - Vezi să nu fie în sufragerie.
Nu, nu este în sufragerie, m-am uitat la toate cutiile, pur și simplu a... dispărut.
- Nu o pot găsi. - Bine.
O găsim noi, o găsim noi.
Dalton, scumpule, unde ești?
Foster, stai aici cu sora ta.
- Dalton? - Dalton!
- Ce s-a întâmplat? - Ai căzut de pe scară?
- Ești bine? - Ce-ai căutat pe scară?
- Nu știu, îmi pare rău. - Ești bine?
- Ce te doare? - Piciorul.
Bine... îl poți mișca? Îți poți mișca piciorul?
- Da. - Bine.
Frate... Ce-ai pățit la cap?
- Doamne. - M-am lovit.
În regulă.
Scumpule, nu mai poți urca aici, da? Nu poți să începi să explorezi.
Este foarte periculos, da? Nu mai ai voie aici de acum.
- Îmi pare rau. - Bine, te poți ridica?
- Voi încerca. - Ușor, ușor, vino aici.
Ne-ai speriat, amice. Ai vrut să vezi ce e prin pod?
Bănuiesc.
Cutia cu partituri muzicale a lui Renai.
- Nu mai explorăm podul, da? - Bine.
Oi fi tu supererou, amice, dar nu ești invincibil.
- Trebuie să fii atent. - Bine.
Noapte bună, scumpule.
- Și zici că tu ai aranjat cutiile de jos? - Josh, nu...
Doar că mă simt neputincios. Scuze.
Mâine o să văd cum fac să închidem ușa de la pod.
Bine. E periculos pe-acolo.
Poate că ar trebui să le cumpărăm ceva, să-i țină ocupați.
O să dau mâine pe la magazinul de animale.
- Îmi pare rău că m-am luat de tine azi. - Nici n-am observat.
Sunt așa de obosită.
Am avut ceva treabă de făcut azi...
Pe urmă s-a trezit și Kelly... Am stat 30 de minute cu ea să...
dar nu a vrut să adoarmă din nou. Și nu am rezolvat mai nimic.
Doar că... vreau ca lucrurile să fie altfel în casa asta.
Am avut o zi așa de nasoală. Mi-e teamă că nu o să se schimbe nimic.
O să se schimbe, îți promit. Doar că trebuie să avem răbdare.
Mulțumesc, că m-ai lăsat să mă ocup de partiturile mele de pian.
Fii serioasă, mereu te voi lăsa.
Cred că am scris câteva partituri bune, nu toate, dar...
Știi tu, doar câteva dintre ele. Și cred că o să reușesc ceva cu ele.
- Întotdeauna mi-au plăcut cântecele tale. - Nu mai minții.
Ba da.
Care cântec este preferatul tău?
- Fă un cântec despre mine. - Nu, nu despre tine.
Da, să zici cât de bun sunt. Gen " E cel mai bun băiat"
- Nu, nu, nu, nu! - Nu?
O să trezești copiii.
Foster, îți poți mânca ouăle, te rog?
Gata, gata.
Te duci să-l trezești tu pe Dalton?
Domnule somnorilă, scularea.
Domnule somnorilă? Ridică-te din pat.
Sau mama ta o să ne omoare pe amândoi.
Dalton, haide, amice. Trebuie să te pregătești pentru școală.
Dalton?
Dalton? Dalton! Dalton!
Dalton!
Nu am putut găsi nicio leziune a creierului.
Tehnic vorbind, da, e în comă. Cu toate că nu a avut semnele necesare,
nu a avut momente de trezire din somn noaptea.
Dar nu are nicio leziune la creier sau vreo infecție.
Toate funcțiile sale sunt normale.
Să vă spun sincer, noi nu am mai întâlnit niciodată așa ceva.
Dar nu are cum să nu se mai trezească... Adică, trebuie să existe ceva...
Îmi pare rău.
Și acum ce facem? Rămânem aici cu el sau...
O să-l mai supunem unor teste, s-ar putea trezi în două zile, sau mai mult.
Scuzați-mă puțin, trebuie să mă duc. Revin imediat.
Dr. Sercaz, cât timp o să dureze testele?
TREI LUNI MAI TÂRZIU.
Bine, ceea ce am făcut eu acum, i-am pus furtunul de hrănire orgastic.
Am luat capătul furtunului de care am nevoie,
și l-am măsurat de la vârful nasului până la lobul urechii.
Și apoi l-am dus în jos până la gură. Apoi, marchez lungimea cu niște bandă.
Apoi ung capătul furtunului pe care urmează să îl bag cam 4 cm.
Apoi îl fac cam așa, trebuie să mă asigur ca furtunul să fie puțin curbat.
Îl fac putin curbat.
Și apoi pun niște bandă la nas și gata.
Dacă ai vreo problemă sau altceva, sună-mă.
E în regulă. E în regulă, scumpo.
E în regulă.
- Ce e asta? - Un premiu.
Văd că e de azi. Azi ai primit asta?
Scumpule, de ce nu ne-ai spus?
Știu că e o perioadă mai dificilă acum, dar lucrurile o să se schimbe.
Îți promit.
Hai să-i arătăm asta și lui tati. Este Fantastic.
Mi-e frică, mami.
- De ce îți este frică? - De Dalton.
Putem face schimb de camere?
De ce ai vrea să schimbi camera?
Nu-mi place când se plimba pe-aici noaptea.
- Mi s-a întâmplat ceva foarte ciudat azi. - Ce anume?
Am auzit niște zgomote venind din camera lui Kelly.
La receptorul pentru copii, erau niște voci și apoi m-am dus în camera ei
să văd cine este, dar nu era nimeni.
Probabil că a interferat cu emițătorul altcuiva. Așa fac chestiile astea.
Nu știu ce să zic, suna atât de clar, parcă...
Șoptea, m-am speriat la culme.
Eu eram la pian și am auzit la receptor și am dat volumul mai tare și...
Ce naiba a fost asta?
Rămâi aici.
Cine este?
E cineva?
Josh, vino aici. Este aici!
Era acolo!
Stătea chiar acolo!
- A fost cineva aici? - Da, am văzut pe cineva.
Bine, du-te ia-l și pe Foster și duceți-vă în camera lui Dalton.
- Foster! - Ce se întâmplă?
A pornit alarma.
Vă mulțumesc, băieți.
Ne vedem mâine.
Bună, scumpo, eu sunt.
Și eu trebuie să stau până mai târziu în seara asta.
Trebuie să corectez niște teste și...
O să dureze ceva timp, deci...
Nu trebuie să mă aștepți, bine?
O să vin acasă cât de curând pot.
- Răspunde, cumva, la noile teste? - Din păcate, nu.
Trebuie să-i dăm timp. Am văzut pacienți în comă
stând o perioadă mult mai multă decât el și fără vreo activitate cerebrală.
El nu este în comă. Nu știu cum să-i spună la ce are el.
N-au știu ce să facă cu el, deci... s-au dat bătuți.
Parcă universul ar vrea să vadă cât de mult pot rezista până să cedez.
Universul a ales să se pună cu fata care nu trebuie.
E în regulă, mă ocup eu.
Mulțumesc.
Sunt bine.
Josh, unde ești? Vreau să vii acasă!
Te rog!
Este ora 22:30.
În ultima vreme, vii acasă foarte târziu.
De atât timp de când ești profesor, niciodată nu ai venit așa de târziu.
De ce, așa, dintr-o dată, trebuie să stai până atât de târziu?
Nici mie nu-mi place asta. Corectam niște lucrări, adică...
Ce alt motiv aș fi avut? S-au scumpit facturile, trebuie plătite.
Josh, mi-e frică. Mi-e așa de frică.
Și mie mi-e frică. Este și fiul meu.
Nu înțelegi, mi-e frică pentru Dalton.
Mi-e frică de casa asta.
E ceva în neregulă cu locul ăsta. Nu-mi imaginez eu lucruri.
Simt asta. Este ca o boală.
De când ne-am mutat aici, totul a început să meargă prost.
- Crezi că, casa este bântuită? - Nu cred, sunt sigură.
Lucrurile se mișc singure pe-aici. Într-o seară, m-am dus până la bucătărie
să iau ceva de băut și simțeam cu cineva se uită la mine.
Nu pot să mai stau singură în ea. Am nevoie de tine.
Dar tu nu ești niciodată acasă. Unde ești?
- Ți-am spus, am de corectat niște lucrări. - Nu asta am vrut să spun.
Tu nu ești alături de mine în situația asta, tu o eviți.
Ca orice alt lucru stresant pe care-l avem.
Doamne, nu mai spune asta, bine? Nu evit situațiile stresante, da?
Doar că mă ocup de ele în propriul meu sens.
Bine, atunci ocupă-te de asta.
Doamne.
Josh?
Josh!
Renai!
- Ce este? - Stătea chiar acolo!
Era chiar acolo, îți jur.
Josh, era chiar acolo, crede-mă. Te rog, crede-mă.
Îți jur, era chiar acolo.
Te cred, doar că...
- Ce vrei să fac? - Vreau să plec.
Te rog, vreau să plec din casa asta. Nu mai pot sta o noapte aici, te rog.
- Te rog, ajută-mă. - Bine, bine, bine.
Vom pleca de aici.
Lorraine, te rog, nu trebuie să faci asta. Doar... ia loc.
Sunt capabilă să aranjez câteva lucruri. Doar i-am făcut asta lui Josh mereu.
Știu, dar mă simt prost.
Cred că tu ar trebui să iei loc, din câte văd.
Nu-mi vine să cred că l-ai convins pe Josh să facă o poză.
Eu nu pot să cred că facem asta din nou. E ridicol.
Probabil crezi că-s nebună.
Nimeni, nici eu, nici nimeni altcineva nu știe prin ce treci tu acum.
Fă orice e nevoie să faci ca să treci peste asta.
Și nu trebuie să-ți ceri scuze pentru nimic.
Mulțumesc.
Dalton?
www.subtitrari-noi.ro
- Nu știu ce să mai cred. - Trebuie să ai credință în El.
- Salut. - Bună, Josh.
Trebuie să fie o glumă de-asta, nu?
Cu un tip ce se duce acasă și își găsește nevasta cu un preot.
- El este Lee Martin, este... - Încântat de cunoștință.
Un vechi prieten de-al meu. El este soțul meu, Josh.
- Ce se întâmplă aici? - Eu ar trebui să plec.
- Mulțumesc, că ai venit. - Vă mulțumesc pentru ceai.
Chestia care a fost la cealaltă casă...
Ne-a urmat aici. Am văzut ceva azi.
Am crezut că e un băiețel. L-am urmărit în camera lui Dalton...
Și nu era un copil, era altceva.
Și ce ai făcut? Ai adus un preot și l-ai băgat acolo, ca să scapi de el?
- Altceva nu mi-a trecut prin minte, Josh. - Fii serioasă, Renai.
Când a fost ultima dată când te-ai dus la biserică?
Ceea ce i s-a întâmplat Renatei, este adevărat.
Au văzut și eu chestia asta.
Am venit aici azi, pentru că noaptea trecută am avut un vis despre locul ăsta.
Eram în casa asta, și era seară...
Îmi era frică.
M-am dus spre dormitor. Voi dormeați.
Eram conștientă că e un vis, dar...
simțeam cum cineva este treaz în casă.
M-am dus în camera lui Dalton.
Era ceva acolo cu el.
Stătea în colț.
L-am întrebat: Cine ești? El a spus: Sunt un vizitator.
L-am întrebat: Ce dorești?
El a spus: Pe Dalton.
Cred că încă îi aud vocea.
www.subtitrari-noi.ro Add me on Facebook: Floryn Gabriel.
- Ce? - Este aici!
Era chiar acolo! Dumnezeule!
Iisuse Christoase!
Dumnezeule!
Este bine, este bine.
Te rog, ajută-l. Te rog.
Știu pe cineva care ne poate ajuta.
Dacă doriți, pot s-o chem.
Eu sunt Specs, el este Tucker.
- Eu sunt Renai. - Bună.
- Iar tu trebuie să fii Josh? - Da. Salut.
Asta a fost paranormal. Elise deja ne-a spus cum vă cheamă.
Unde este Elise?
A spus că are de făcut niște teste preliminare...
O ajuta să comunice cu spiritele.
- Ce e ăla? - E ca un metru.
Monitorizează căldura și energia electromagnetică din jur.
Da, câteodată unele fire vechi emană energie în atmosferă
și provoacă halucinații și schimbări de temperatură.
E puțin mai important decât atât, nu contează.
Tucker.
- Ce? - Este din prima serie de Star Trek.
Rar mai găsești așa ceva. Ar trebui ținută în propria ei cutie.
Dispozitivul acesta monitorizează căldura în raze violet.
- Chiar eu am făcut asta. - Este impresionant.
Mulțumesc.
Nu este așa de greu când știi ce faci.
Aia, tehnic vorbind, este o jucărie modificată.
Am nevoie de puțin timp singur, ca să mă concentrez.
Corpul are o diferită căldură...
Specs, sun-o pe Elise. Acum!
Nu eram sigură dacă soneria funcționează, scuze.
- Intră. - Mulțumesc.
- Dna Rainier? - Dna Rainier este mama mea.
- Mie spune-mi Elise. - Eu sunt John.
Știam asta. Ai mai crescut de când te-am văzut ultima dată.
- De ultima dacă când m-ai văzut? - Mama ta și cu mine suntem vechie prietene.
- Bună. - Ea este soția mea, Renai.
- Ce mai faci? - Bună.
- Mulțumesc că ai venit. - Mă bucur că m-ați chemat.
- Ai nevoie de ceva, Elise? - Nu, n-am nevoie, mulțumesc.
Am monitorizat toată casa și am făcut poze ultraviolet.
Ne-am uitat la instalația electrică, alarma ușii, televizor.
Nimic nu pare să...
- Și la fost casă? - Turker încă nu a monitorizat.
Știi ce, nu te îngrijora, îmi voi face eu timp
și mă voi duce acolo în după-amiaza asta.
Da, dar trebuie să vin și eu, pentru că... Cine o să lucreze cu echipamentul?
Asta e logic, nu pot face asta fără... Da.
- Trebuie să vin și eu. - Da.
Bine, domnilor. Eu nu cred că instalația este problema aici.
- Mă pot plimba prin casă? - Da, bineînțeles.
Mulțumesc.
Ceilalți copii sunt cu Lorraine acum, nu-i așa?
Da.
- Specs, ți-ai adus caietul de schițe. - Da, l-am adus.
Bun, pentru că vom avea nevoie de el.
- Pentru ce ai nevoie de el? - Ea îmi spune mie ce vede
și eu desenez. Asta e cea mai importantă parte din proces.
- Asta e partea de discuție. - Ba nu este.
Ba este. În fine.
Lasă lumina stinsă.
Bună, Dalton.
Ești un băiat foarte frumos.
Mama ta și tatăl tău sunt aici, deci... n-ai de ce să te îngrijorezi.
Ce este?
Are sânge pe fața.
Este o creatură hidoasă, cu fața roșie și cu un corp negru.
Ochii îi are galbeni... Se vede că e ceva diabolic.
Mai încet.
Este acoperită cu o pelerină neagră... Îl loc de degete are gheare...
Ce este?
Dumnezeule.
Nici măcar nu i se văd picioarele.
Ce este?
Nu sunt sigură dacă sunteți pregătiți să auziți asta...
Dar din păcate, nu mai pot irosi timp explicându-vă mai detaliat ce este.
Vreau să știți că asta e ceea ce cred eu
și poate că asta corespunde cu diagnosticul pe care vi l-a dat medicul, dar...
Dar voi m-ați chemat aici și o să iau asta ca pe o acceptare.
- Da? - Da, continuă.
Fiu vostru nu este în comă. Căzătura aceea de pe scară nu are nimic de-a-face cu asta.
Corpul lui este aici...
Dar spiritul lui nu este.
Și motivul pentru care aceste neplăceri v-au urmat la noua casă...
Este din cauză că... Nu casa este bântuită.
Fiul vostru este.
Nu înțeleg.
Ați auzit vreodată de "Proiecție astrală"?
Da. Experiențele din afara trupului, sau așa ceva, nu?
Mie îmi place să le numesc" Călătorii"
Vedeți voi, există anumiți oameni care au abilitatea de a-și părăsi corpul
și să călătorească în diferite locuri sub o formă astrală.
Dalton este un astro proiector foarte priceput.
Face de mult timp asta în timp ce doarme.
Încă de când era mic.
Și nu îi este frică, pentru că el crede că sunt vise.
Și lipa asta de frică i-a permis să călătorească prea departe.
- Și să se... piardă. - Piardă?
- Unde? - Într-un loc pe care eu îl numesc:
- Dincolo de real. - Ce înseamnă asta?
Dincolo de real este o lume foarte depărtată de a noastră.
Dar totuși, este în jurul nostru, un loc în care timpul este neștiut.
Este un tărâm întunecat plin cu sufletele torturate ale morților.
Un loc care nu este menit vieții.
Acolo este Dalton.
Problema este că... din cauză că corpul lui astral a dispărut,
v-a lăsat pe voi cu un corp fizic și cu un recipient gol.
Spiritele știu asta, pentru că-l pot mirosi.
De asta s-au adunat în jurul lui.
Toate lucrurile acelea pe care le-am văzut eu?
Toate încearcă să ia stăpânire asupra corpului său fizic,
pur și simplu că... le-a plăcut viața.
Au o șansă să o mai retrăiască odată.
Dar sunt și alte genuri de spirite... Cele răuvoitoare,
care vor să facă numai rău.
Și apoi... mai este și asta... Un demon.
Care vrea să dețină corpul lui Dalton, pentru un singur motiv...
Să cauzeze durere celorlalți.
Este atât de disperat să-l posede pe Dalton
încât le-a cerut spiritelor să intre în el.
- Cum adică le-a cerut? - Spiritele nu pot poseda corpurile
oamenilor, când vor ele. Pentru a îl putea poseda din lumea lor,
este nevoie de timp, energie. Dar cu cât astro corpul lui Dalton
este ținut departe de corpul fizic, cu atât mai mult se slăbește conexiunea.
- Este mai ușor să-l posede. - Nu putem face nimic...
pentru a-l aduce pe Dalton înapoi?
Putem încerca ceva. Dar e puțin neortodox.
Dar am nevoie de încrederea voastră deplină.
Nu, nu, nu, îmi pare rău. Asta a ajuns prea departe.
Nu, te rog, Josh. Ai spus că-i dai o șansă.
I-am dat o șansă, scumpo. Dar nu pot permite cuiva să vină în casa noastră
și să ne spună că motivul pentru care fiul nostru e în comă,
este pentru că sufletul său a zburată undeva, în altă dimensiune.
Am adus-o până aici și nu vom lua în considerare ce spune?
Am făcut asta pentru a te face pe tine să te simți mai ușurată.
Și dacă te-a ajuta, bine.
I-am ascultat pe măscăricii ăștia doi, am văzut desenul...
Dar să-l implice și pe Dalton în asta? Este inadmisibil.
De ce fiul nostru este încă în comă? De ce nu ne poate zice doctorul ce are?
Cum de cel cu vocea rațiunii a devenit tipul rău?
Nu vezi că ei încearcă să ne facă să credem asta?
Nu mă crezi! Nu mă crezi!
Am schimbat casele pentru tine. Cum adică nu te cred?
Eu sunt de partea ta în asta.
Dar asta... Asta este periculos, Renai.
Voi ne spuneți nouă că boala unui copil,
are o conexiune prostească între el și
lucrurile pe care soția mea le-a văzut și...
Măscăricilor... vă mulțumesc pentru cei 600 de dolari luați.
- Te rog, rămâi. - Mulțumesc. Nu, serios, înțeleg.
Dar vă mulțumesc pentru ospitalitate. Succes.
Iisuse.
Ne pare rău că v-am irosit timpul.
Unde te-ai dus, amice?
Te-ai dus undeva? Nu...
Tu ești chiar aici.
Ești chiar aici.
Mă poți auzi?
Știu că mă poți auzi, dar trebuie să-mi arăți că mă auzi, da, amice?
Trebuie să-mi arăți că mă poți auzi.
Tata, Mama, Eu, Foster, Cali.
Azi-noapte m-am văzut dormind.
Apoi am zburat.
Bine.
Cel mai important lucru e ca voi să nu interveniți.
O să fiu sinceră cu voi în legătură cu rezultatul și nu o să inventez nimic.
Camerele acestea sunt puse pentru a monitoriza orice schimbare din atmosferă.
Când un bec se arde, înseamnă că e o schimbare de energie în atmosferă.
Nu vă speriați dacă se ard.
O să vedeți multe lucruri confuze, lucruri pe care nu le înțelegeți.
Dar nu le întrebați ceva. Să nu vorbiți.
Vreau să știți că orice voi spune eu cu masca pe față, va fi foarte încet,
nu o să auziți absolut nimic, dar Steve o să noteze ce zic eu, o să vă repete.
Bine.
Stinge lumina, te rog.
Dalton, te chemăm.
Spune-ne că ești în siguranță. Spune-ne unde ești.
Dalton. Ne poți auzi?
Răspunde-ne.
" Cine-i acolo? "
Dalton, sunt părinții tăi.
Te-am căutat.
Unde ești?
Nu pot... vedea... nimic aici.
Dalton, nu trebuie să vezi.
Urmează-mi vocea.
Urmează-mi vocea, Dalton.
Dalton, de ce nu mai vorbești?
Dalton.
" Am nevoie de ajutor. Nu pot vedea nimic aici."
"Dacă mă va auzi, mă va răni."
Cine te va răni?
Cine te va răni, Dalton.
" Omul cu foc..."
" pe față."
Dalton, poți găsi o cale de scăpare?
" Nu e nicio cale de scăpare."
Urmează-mi vocea, Dalton.
Urmează-mi vocea!
" Fă liniște, te vor auzi."
Nu mă vor auzi, Dalton. Urmează-mi vocea.
" Te-au auzit."
" Trebuie să-mi duci "
" părinții de acolo."
"Ajutor, ajutor, ajutor!"
Dalton?
" Târfa dracului!"
" Târfă împuțită."
" Știu cine ești..."
" Te voi omorî, târfa dracului!"
" Mâncă un..."
" Să urinez pe fața ta..."
Dalton?
Specs!
Lasă-l! Părăsește corpul ăsta!
Tucker, aprinde lumina!
Părăsește corpul ăsta, acum!
Hei, Dalton!
- Trăiește! - Trăiește?
Trăiește. Mulțumesc, Doamne!
- Băiețelul meu. - E bine.
Trei camere, puse în fiecare colț...
Și nu am prins nimic.
Dar ia uită-te la filmarea asta cu camera Panasonic...
Uită-te!
Vezi asta?
Ia uită-te acum când dau cadru cu cadru...
Cu cadru...
Dumnezeule.
- Cine o fi? - Mă duc eu.
- Bună, Lorraine. - Bună.
Mamă, ce cauți aici?
I-am cerut mamei tale să vină. Trebuia să vină neapărat după sesiunea de azi.
- De ce? - Trebuie să vorbim despre ceva.
Lorraine, ia loc.
Haide, spune-i.
Ce să-mi spui, mamă?
Motivul pentru care am știut să o chem pe Elise la problema asta...
Motivul pentru care o știu de atât timp...
Este pentru că am chemat-o și eu o dată. Cu mult timp im urmă.
Pentru a te ajuta pe tine.
- Ce tot spui tu acolo, mamă? - Nu e niciun accident că fiul vostru
are darul de a călători.
Abilitatea asta a fost moștenită de el...
- De la tatăl său. - De la mine?
Dar eu nu... Eu nu pot face asta.
La vârsta de opt ani, aveai coșmaruri,
vedeai lucruri... Ți-era frică.
Erai înspăimântat de o femeie bătrână, care ziceai tu că te vizita noaptea.
Eu nu te-am luat în serios ce ziceai și ți-am spus să te maturizezi.
Apoi am văzut-o și eu.
Prima dată am zis că are ceva aparatul foto.
Dar am văzut-o iar.
În fiecare poză... se apropia...
din ce în ce...
mai aproape de tine.
Eram atât de înspăimântată... Apoi am găsit-o pe Elise.
Îți amintești ceva din asta, scumpule?
Nu, nu-mi amintesc.
Îndepărtarea memoriei și luarea abilității tale de a călători sub o formă astrală,
a fost singura modalitate de a o opri să te posede.
Dar în subconștientul tău, încă îți este frică să faci poze, nu-i așa?
Am ținut pozele astea ascunse de tine, de atunci.
Am sfătuit-o pe Lorraine să le ascundă și să nu-ți mai facă poze.
Să te lasă să uiți.
- Cine este? - Un parazit.
Ți-a luat corpul astral și apoi te-a dus departe, așa cum a fost luat și Dalton.
Îmi pare atât de rău, Josh.
Am vrut să te fac să-ți reamintești asta. Chiar am vrut.
Pentru binele fiului tău.
Fiul tău e acolo și tu ești singurul care-l poate aduce înapoi.
Și din câte am văzut în seara asta, aș spune că nu mai are mult timp să te aștepte.
Bine.
Întotdeauna ai fost mai puternic decât mine.
Poți face asta.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc.
Te rog, întoarce-te înapoi.
Amintește-ți de ce călătorești...
Și să te gândești și la lumea noastră.
Să nu atragi atenție asupra ta.
Dacă-și vor da seama că nu ești unul dintre ei...
Vor veni după corpul tău fizic din lumea asta.
- Ești pregătit? - Da.
Dar nu știu pentru ce sunt pregătit. Bine.
Închide ochii, Josh. Trage o gură mare de aer și...
Relaxează-te.
Cu fiecare răsuflare, permite-i sufletului să te ducă în viața de apoi.
Doar ascultă ticăitul metronomului.
Concentrează-te pe locul din centrul frunții tale.
Universul este imens.
Este imens, deoarece nu are sfârșit. Este infinit.
Un om nu poate doar să meargă cât vede.
Poate pătrunde și mai departe decât vede.
E inutil. N-am habar ce fac.
Acum ești pe lumea cealaltă, fie ca vocea mea să-ți fie ghid.
Rămâi calm și nu te abate de la sarcina, în timp ce înaintezi mai departe.
Dalton.
Acum este acolo.
Dalton.
E cineva?
Așteaptă.
E cineva?
Îl caut pe fiul meu, Dalton.
Dalton.
Unde este fiul meu? Spune-mi unde este fiul meu.
Te rog.
www.subtitrari-noi.ro Add me on Facebook: Floryn Gabriel.
Ce i se întâmplă?
Iisuse...
Ajută-l, Elise, te rog!
Ești mai puternic decât ei, Josh.
Îi poți bate, tu ești mai puternic decât ei. Tu ești cel care...
Pleacă de lângă mine!
- Dalton. - Tati?
- Tati! - Amice...
Doamne.
E în regulă.
- Tati, uite, sunt încătușat. - Bine, bine, bine.
Stai să văd, scumpule.
Te voi scoate de aici, scumpule, da?
Tati e aici.
Ce este?
Doamne. Bine, ascultă-mă, uită-te la mine,
nimic din astea nu e adevărat, da? Asta nu e adevărat, da?
Nimic nu e real, uită-te în ochii mei, amice. Nimic din astea nu e adevărat,
trebuie să plecăm acasă, da?
Trebuie să mă ajuți.
Una s-a dus.
Dumnezeule, tată, se uită la noi.
Scumpule, rămâi cu mine, haide, rămâi cu noi.
Tată!
A intrat în contact cu el.
Arată-mi pe unde s-o iau.
- Îl are pe Dalton, sunt sigură. - Atunci trezește-l, pentru numele Domnului!
Nu pot, el trebuie să ne găsească pe noi.
Mi-e frică, tati.
Dumnezeule, te rog, ajută-l. Te rog, fă ceva!
Trebuie să vină din lumea de apoi.
Josh, urmează-mi vocea.
Urmează-mi vocea, scumpule!
- Josh, urmează-mi vocea. - Tati, cred că se aude mami.
Josh, întoarce-te înapoi la mine, iubire. Urmează-mi vocea.
Josh, urmează-mi vocea.
Urmează-mi vocea.
E ceva acolo! Elise...
Steve, Tucker, duceți-vă și verificați-l pe Dalton.
- Ce? - Verificați-l pe Dalton.
- Ce? - Verificați-l pe Dalton, acum!
Este aici.
Au venit în lumea noastră.
Elise, este ceva acolo...
Ține lumina pe Josh.
Haide... Minunat.
Ține lumina pe Josh. Pe Josh!
Trebuie să-l chemi.
Josh, întoarce-te înapoi, te rog!
Haide, tată. Mami ne strigă, hai mai repede!
Sunt chiar în spatele tău. Du-te.
Tu?
Ce vrei de la mine? Ce vrei de la mine?!
Nu-mi este frică de tine. Nu-mi mai este frică de tine.
Să pleci de lângă mine! Pleacă dracului de lângă mine!
Pleacă de lângă mine!
Lasă-mă-n pace!
Haide, Josh, te rog! Întoarce-te înapoi. Urmează-mi vocea.
Te rog, Josh, întoarce-te înapoi! Vino înapoi la noi!
Lasă-mă-n pace!
Te rog, Josh. Întoarce-te înapoi aici! Urmează-mi vocea!
Te rog, urmează-mi vocea! Te rog, întoarce-te înapoi!
Lasă-mă-n pace!
- L-am luat pe Dalton. S-a trezit. - Dumnezeule...
Este bine...
Copilașul meu.
Frate, am făcut niște poze uimitoare.
Vom scrie o carte.
Și pozele mele o să fie biletul de vânzare a cărților.
Nu cred că o să fie pozele, dar cu siguranță vor fi importante.
- Pozele fac cât 1000 de cuvinte. - Da, dar și cuvintele la fel.
- Ți-e foame, nu? - Da, și mă simt obosit.
Te simți obosit?
- Nu poți fi obosit. - Ba pot.
Tu ai dormit mult. Știi ce, nu cred că am să te mai las să te culci.
- Mi-ai arătat o nouă lume. - Ba nu.
Ai mai fost acolo, îți amintești?
Nu cred că vreau să mai mă duc acolo.
Presupun că nu mai am nevoie de astea.
- Ce? - Nimic.
- O să scap de astea. - Bine.
De ce ai făcut asta?
De ce mi-ai făcut asta, când știi bine ce cred eu despre asta, de ce?
De ce?
De ce? De ce? De ce?!
Nu ai să te mai culci niciodată. Va trebui să rămâi treaz tot restul vieții.
Ba nu.
De ce? De ce? De ce?!
Târfa dracului!
- Ai tu grijă de el puțin? - Sigur.
Elise.
Lorraine! Dalton!
Josh, unde ești?
Josh?
Dalton!
Josh!
Iisuse!
Scumpo, sunt chiar aici.
Traducerea și adaptarea: Al_Mic. Subtitrari-noi Team.
www.subtitrari-noi.ro